In articol:
- 8 martie, Ziua Internațională a Femeii- istoricul sărbătorii
- Semnificația zilei de 8 Martie
- Legenda zilei de 8 Martie
8 martie, Ziua Internațională a Femeii- istoricul sărbătorii
Ziua de 8 martie nu a fost întotdeauna sărbătoarea pe care o știm astăzi.
Semnificația zilei de 8 Martie
8 Martie înseamnă în primul rând o celebrare a realizărilor femeilor şi în acelaşi timp o reafirmare a dorinţei de luptă pentru drepturi şi egalitate! Să ne reamintim cele mai importante momente ale acestei lupte:
1908 În data de 8 Martie 1908, 15 mii de femei au mărşăluit la New York, cerând să le fie micşorată ziua de muncă, salarii mai bune, dreptul la vot şi încetarea exploatării
Citeste si: Ziua Bărbatului 2021: Pe ce dată se sărbătorește?
Această revoltă pentru drepturi a femeilor a fost curând asimilată de către Mişcarea socialistă. În luna mai a aceluiaşi an, Partidul Socialist din America a stabilit ca ultima duminică a lunii februarie să devină Ziua Naţională a Femeii.
1910 La nivel internaţional, organizaţiile socialiste din întreaga lume s-au întâlnit în anul 1910, la Copenhaga, în Danemarca. În cadrul acelei întâlniri, Internaţională Socialistă a propus o Zi Internaţională a Femeii.
Citeste si: Loredana Groza a reacționat public după ce a văzut cu cine e Iulia Vântur în vacanță- wowbiz.ro
1911 În data de 19 martie 1911, Ziua Internaţională a Femeii a fost sărbătorită pentru prima dată în Austria, Danemarca, Germania şi Elveţia. În acea zi, peste un milion de bărbaţi şi femei au ieşit în stradă pentru o serie de revendicări.
Un alt moment istoric pentru lupta femeilor şi pentru însemnătatea zilei de 8 Martie, este tragedia de la fabrica Triangle Shirtwaist – New York, din 25 martie 1911, când într-un incendiu cauzat de nerespectarea siguranţei angajaţilor, au murit peste 140 de oameni, majoritatea femei. Tragedia a scos în stradă peste 100.000 de protestatari, femei şi bărbaţi.
Citeste si: Urari de 8 Martie 2021: La mulţi ani de Ziua Femeii!
1913-1914 Ziua Internaţională a Femeii devenise şi un mecanism de protest împotriva Primului Război Mondial. Femeile ruse au sărbătorit prima lor zi internaţională a femeilor în ultima duminică a lui februarie. În toată Europa, un an mai târziu, femeile au mărşăluit pentru pace şi pentru a-şi susţine cauzele.
1917 Patru ani mai târziu, în anul 1917, după ce două milioane de soldaţi ruşi pieriseră pe front, mamele, soţiile şi fiicele lor au ieşit în stradă în ultima duminică a lui februarie pentru a protesta împotriva războiului. “Pâine şi pace” era sloganul lor.
1977 În anul 1977, Organizaţia Natunilor Unite şi-a asumat responsabilitatea pentru adoptarea unei zile internaţionale a femeii. În acel an, Adunarea Generală ONU a adoptat Rezoluţia 32/142, invitând fiecare ţară să proclame, orice zi a anului, în acord cu obiceiurile şi tradiţiile sale, ca “Zi a Naţiunilor Unite pentru Drepturile Femeii şi Pace Internaţională”. Nu a fost menţionată în mod specific data de 8 martie, însă multe ţări au ales să celebreze femeile în această zi.
“Este o zi când femeile sunt recunoscute pentru realizările lor, neţinând cont de diviziuni naţionale, etnice, lingvistice, culturale, economice sau politice. Este o ocazie când trebuie să ne amintim eforturile şi realizările din trecut şi, cel mai important, să privim în perspectiva la potenţialul neexploatat al femeilor şi la oportunităţile ce le astepata pe femeile viitoarelor generaţii”. (UN Womenwatch – organism ONU).
Legenda zilei de 8 Martie
Cea mai comună legendă de 8 Martie, larg răspândită în zilele noastre de către mass-media, implică un incendiu imaginar care a izbucnit pe 8 martie 1857 într-o fabrică de cămăși din New York numită „Bumbac”, unde multe lucrătoare și-au pierdut viața.
Legenda spune că acele femei au fost închise în interiorul fabricii pentru a le împiedica să participe la grevă și că, atunci când a început focul, nu mai aveau cum să scape, pierind între flăcări. Lângă acea fabrică creșteau mulți arbuști de mimoză și de aceea această floare a devenit oficială pentru Ziua Femeii.
Multe dintre ele nu au putut fugi, deoarece ușile au fost încuiate pentru a le împiedica să facă pauze neautorizate, așa că au pierit în flăcări sau au sărit pe ferestre încercând să scape. Acest incident a avut un efect uriaș asupra comunității și peste 100.000 de persoane au participat la marșul funerar al victimelor.