De orfelinat nu-si aminteste cu placere: primea mereu medicamente si era legat de maini. La 11 ani s-a intors la familia lui, unde a descoperit ca viata e si mai dura decat la centrul de plasament. A fost batut de parinti, dar si de fratii lui, si i s-a interzis sa mearga la scoala, asa ca a decis sa fuga de acasa si, la scurt timp, sa nu mai faca diferenta intre vis si realitate
“M-am urcat intr-un tren si am plecat. Habar n-aveam unde merg, dar fugeam de viaţa chinuita pe care o traiam acasa. Mi-am dorit mereu parinţi adevaraţi care sa aiba grija de mine si sa ma educe astfel incât sa ajung si eu un om ca voi, angajat undeva, imbracat frumos, cu casa mea. Am umblat prin toata ţara, când ma prindeau controlorii ma coborau la prima staţie. Dormeam prin gari, prin parcuri si mâncam din gunoaie resturi.
Muream de frig iarna. Am fost si prin Constanţa. Eram un boschetar defect cu capul de care toata lumea isi batea joc”, povesteste David, pentru
adevarul.ro.
Tanarul crede ca Dumnezeu l-a ajutat sa ajunga la Adapostul de noapte din subordinea Primariei Satu Mare, iar apoi la Asociaţia Stea, unde lucreaza ocazional. Din cauza problemelor mentale nu isi poate gasi un loc de munca stabil.
Citeste si: Ce sa puneti in geanta de maternitate? Elemente esentiale pentru momentul nasterii- catena.ro
Citeste si: Loredana Groza a reacționat public după ce a văzut cu cine e Iulia Vântur în vacanță- wowbiz.ro
Citeste si: Cimitirele civilizației umane. Cum au ajuns să fie abandonate pe câmpuri milioane de mașini, avioane, biciclete și chiar tancuri- antena3.ro
De mai bine de un an, David a fost inclus in proiectul de terapie prin horticultura, numit Gradina Stea. Ii place foarte mult ceea ce face: sa are, sa semene, sa taie iarba, sa ude plantele, iar cei de la centru sunt multumiti de el.
Cel mai mare vis al sau e sa aiba un loc de munca: „Am evoluat foarte mult, lucrez cu placere, mi-au intins o mâna de ajutor si mi-as dori sa ajut si eu mai departe.
Cel mai mare vis al meu e sa fiu angajat”, spune David.